Nu m-am gândit prea mult la cum o să mor.
Dar să mori în locul persoanei iubite pare o opțiune foarte bună.
Așa că nu pot să regret decizia de a pleca de acasă.
O să-mi lipsească Phoenix.
Și căldura.
O să-mi lipsească iubitoarea, agitata și nebuna mea mamă,
cu tot cu noul ei soț.
Vă iubesc pe amândouă, dar trebuie să prindem avionul.
Ei vor să călătorească, așa că o să stau o vreme cu tata.
Și asta va fi bine.
Cred.
AMURG
În Washington, acoperit mereu de nori și de ploaie,
e un orășel numit Forks.
Populație: 3.120 de locuitori.
Acolo mă mut.
Tata e Charlie, e șeful poliției.
Ți-a crescut părul.
L-am mai tuns de când nu ne-am văzut.
Se pare că a crescut iar.
Stăteam două săptămâni aici aproape în fiecare vară.
Dar n-am mai fost de ani întregi.
Ți-am eliberat niște rafturi în baie.
Da, o singură baie...
E o veioză bună.
Vânzătoarea a ales lucrurile pentru pat.
- Îți place violetul, nu? - E super. Mulțumesc.
Unul dintre lucrurile bune la Charlie e că nu e mereu în capul meu.
V-am auzit de departe.
- Bella, îl mai știi pe Billy Black? - Da. Arăți bine.
Încă mai dansez. Mă bucur că ai ajuns, în sfârșit.
Charlie nu mai tace de când i-ai spus că vii.
Hai, exagerează! Să vezi cum ajungi în noroi.
După ce te lovesc peste glezne.
- Vrei să ne batem? - Să te văd!
- Bună, eu sunt Jacob. - Da...
Făceam plăcinte de noroi când eram mici.
Îmi amintesc. Așa se poartă mereu?
- Îmbătrânesc și e mai rău. - Ce bine...
- Deci, ce părere ai? - Despre ce?
- Cadoul tău de revenire. - Asta?
- Tocmai am cumpărat-o de la Billy. - Da.
- Am refăcut motorul pentru tine. - Fii serios!
Doamne!
E perfect. Glumești! Îmi pare rău.
Ți-am spus că o să-i placă. Mă pricep la copii.
Da, ești bestial!
Trebuie să apeși de două ori ambreiajul când schimbi viteza,
dar în rest e în regulă.
- Asta e? - Da.
- Vrei să vii la școală cu mine? - Eu învăț în rezervație.
Da... Păcat. Ar fi fost plăcut să cunosc măcar un om.
Prima zi la o școală nouă.
E martie, mijlocul semestrului.
Grozav l
- Frumoasă mașină! - Mulțumesc.
Ești Isabella Swan, fata cea nouă.
Bună! Eu sunt Eric, ochii și urechile școlii.
Dacă vrei ceva... O prezentare, un coleg de masă,
un umăr pe care să plângi...
Sunt genul care suferă în tăcere.
E un titlu bun pentru articolul despre tine. Lucrez la ziar,
iar tu ești o știre de prima pagină.
Ba nu... Te rog, nu...
Calmează-te! N-o să fie niciun articol.
- Mulțumesc. - În regulă.
Îmi cer scuze. Le-am spus să nu mă lase să joc.
- Nu e... Ești Isabella, nu? - Spune-mi Bella.
- Mike Newton. - Îmi pare bine!
Are o lovitură excelentă, nu? Eu sunt Jessica.
- Ești din Arizona, nu? - Da.
Oamenii din Arizona n-ar trebui să fie foarte bronzați?
Da, poate că de asta m-au dat afară.
- Ești tare! - Foarte amuzant!
- O să cadă o piramidă din cer... - Cu plăcere, doamnă.
Voi puteți să bateți palma...
Mikey, ai cunoscut-o pe amica mea, Bella?
- Amica ta? - Da.
E fata mea.
Tyler!
Doamne! Parcă am fi iar în clasa întâi.
- Și tu ești jucăria cea nouă. - Zâmbește!
Scuze, îmi trebuia un instantaneu pentru articol.
Articolul a picat, Angela. Nu mai deschide subiectul.
- E în regulă, doar... - Te apăr eu.
O să publicăm iar un editorial despre băutură printre adolescenți.
Poți scrie despre tulburările alimentare
sau despre bureții puși în slip...
- Asta e tare! - Kirk, nu? Bănuiam eu.
Mărime olimpică!
- Nu se poate! E așa de slab! - Exact.
- Cine sunt? - Frații Cullen.
Sunt copiii adoptivi ai dr. și ei Cullen.
Au venit din Alaska acum câțiva ani.
Sunt mai retrași.
Pentru că sunt împreună. În sensul ăla...
Blonda e Rosalie. Tipul înalt și brunet e Emmett. E ceva între ei.
- Nici nu știu dacă e legal. - Jess, nu sunt rude de sânge.
Dar locuiesc împreună. E ciudat.
Iar micuța brunetă e Alice. E foarte ciudată!
E cu Jasper, blondul care pare să sufere.
Dr. Cullen e părinte social și pețitor.
Poate că mă adoptă și pe mine.
El cine e?
Edward Cullen.
E superb, evident.
Dar se pare că nimeni de aici nu-i suficient de bun pentru el.
De parcă mi-ar păsa...
- Serios, nu pierde timpul. - Nici n-aveam de gând.
- Domnule Molina. - Salut, Mike!
Da, dra Swan.
Bine ai venit! Astea sunt lucrurile tale.
Am un loc pentru tine aici. Vino!
Ultimul. Încercă să ții pasul.
Azi o să studiem comportamentul planariei.
Ce vom face...
Trebuie să fie ceva liber. Fizică? Biochimie?
Toate clasele sunt pline. O clipă!
Mă tem că va trebui să stai la biologie.
Va trebui să îndur.
Nu-mi vine să cred cât ai crescut! Și cât de superbă ești.
Bella, îți amintești de mine?
Am fost Moșul într-un an.
Waylon, n-a mai petrecut Crăciunul aici de când avea 4 ani.
Sigur am lăsat o impresie profundă, nu?
Ca întotdeauna.
Moșul cu fundul la vedere?
Copiilor le plac sticlele alea mici!
Lasă fata să-și mănânce burgerul vegetarian.
Când termini, îți aduc plăcintă cu afine, preferata ta.
Tatăl tău mănâncă în fiecare joi.
Mulțumesc, ar fi grozav.
Nu, tu prima.
Dacă merge bine în cantonamentul de primăvară,
ne-am putea muta în Florida.
Introduceți 1,25 dolari pentru încă 3 minute.
Mamă, unde ți-e celularul?
Nu râde, nu mi-am pierdut încărcătorul. A fugit.
Țipa l Sperii tehnologia.
- Mi-e dor de tine. - Și mie, de tine.
Mai vorbește-mi despre școala ta. Cum sunt copiii?
Sunt băIețI drăguți? Se poartă frumos cu tine?
- Toți sunt primitori. - Mie-mi spui!
- Nu contează. - Da, scumpo.
Am teme de făcut. Vorbim mai târziu.
- Te iubesc l - Și eu.
Voiam să vorbesc cu el și să aflu ce-l deranja.
Dar n-a mai apărut.
Bella!
Nici a doua zi... n-a venit.
Au trecut mai multe zile.
Situația era... ciudată.
Te simți bine?
Da. Gheața nu-i ajută pe cei lipsiți de coordonare.
Da. De asta am schimbat roțile la camionetă.
Cele vechi se tociseră.
Probabil că o să întârzii la cină. Mă duc în Mason County.
Paznicul de la Grisham Mill a fost ucis de un animal.
- Un animal? - Nu mai ești în Phoenix, Bells.
M-am gândit să le dau o mână de ajutor.
- Ai grijă! - Întotdeauna am.
- Mulțumesc pentru roți. - Sigur...
Liceul Forks Căminul echipei Titans
Comitetul balului e o chestie de fete, dar tot scriu pentru ziar
și au nevoie de un băiat care să-i ajute cu muzica,
așa că vreau lista ta de piese.
Mă întrebam... Ai pe cineva...
Ce faci, Arizona? Îți place ploaia?
Obișnuiește-te cu ea!
- Mike, ești foarte drăguț. - Știu.
A fost super!
Bună!
Iartă-mă că n-am apucat să mă prezint săptămâna trecută.
Sunt Edward Cullen. Tu ești Bella?
Da.
Celulele rădăcinii de ceapă. Asta aveți pe suport.
Separați-le și etichetați-le în fazele mitozei,
iar primii parteneri care termină câștigă Ceapa de Aur.
Mai întâi doamnele.
Ai fost plecat.
Da, am plecat din oraș două zile. Motive personale...
- Profază. - Pot să mă uit și eu?
E profază.
Cum am spus eu.
Îți place ploaia?
- Ce? - Mă întrebi de vreme?
Se pare că da.
Nu-mi prea place. Dacă e ud și rece, nu prea...
- Ce? - Nimic.
E anafază.
- Pot să verific? - Sigur.
- Anafază. - Cum am spus și eu.
Dacă nu-ți plac frigul și ploaia,
de ce te-ai mutat în cel mai ud loc din SUA?
- E complicat. - Sigur o să înțeleg.
Mama s-a recăsătorit și...
Nu-ți place tipul sau...
Nu e asta. Phil e foarte drăguț.
- E metafază. Vrei să verifici? - Te cred.
De ce nu te-ai mutat cu mama ta și cu Phil?
Phil e jucător de baseball, călătorește mult.
Mama a rămas cu mine. Știu că era nefericită, așa că...
M-am gândit să stau la tata o vreme.
- Iar acum tu ești nefericită. - Nu.
Îmi cer scuze, încercam să te înțeleg.
Ești foarte dificil de înțeles.
- Porți lentile de contact? - Nu.
Aveai ochii negri ultima oară când te-am văzut, acum sunt căprui.
Știu, din cauza neoanelor.
Bella, îmi cer scuze. Am intrat în panică.
Am sunat la Urgențe.
Te simți bine?
- Trebuie să stăm de vorbă. - N-am nimic, tată, liniștește-te.
Îmi pare rău, am încercat să opresc.
- Știu, e în regulă. - Ba nu e deloc în regulă!
Tată, n-a fost vina lui.
Puteai să mori! Înțelegi asta?
Da, dar nu...
Ia-ți adio de la permis!
Am auzit că fiica șefului poliției este aici.
- Dr. Cullen. - Mă ocup eu de ea.
- Isabella. - Bella.
Se pare că ai căzut rău. Cum te simți?
- Bine. - Privește încoace!
S-ar putea să ai parte de stres posttraumatic
sau de dezorientare, dar semnalele vitale sunt bune.
Nu sunt urme de traume cerebrale. Cred că o să fie bine.
Îmi pare rău, Bella...
Era mult mai rău dacă nu era Edward de față.
M-a aruncat din fața mașinii.
- Edward? Fiul tău? - Da, a fost fantastic.
A ajuns la mine imediat, deși nu era aproape de mine.
Se pare că ai avut noroc. Charlie!
Trebuie să semnez niște documente. Sun-o pe mama ta.
Nu-i spui tu?
Probabil că o să se sperie.
Ce era să fac? Nu puteam s-o las să moară.
Nu e vorba doar de tine, ci de noi toți.
Cred că ar trebui să discutăm în biroul meu.
Putem sta puțin de vorbă?
Ce?
Cum ai ajuns atât de repede la mine?
Stăteam lângă tine.
Nu, erai lângă mașină, în celălalt capăt al parcării.
- Ba nu. - Ba da.
Bella, te-ai lovit la cap. Cred că ești derutată.
- Știu ce am văzut. - Adică?
Pe tine, oprind mașina.
Ai împins-o cu mâna.
- N-o să te creadă nimeni. - N-aveam de gând să spun nimănui.
Vreau să știu adevărul.
Nu poți să-mi mulțumești și să treci peste asta?
Mulțumesc.
- N-o s-o lași baltă, nu? - Nu.
Atunci sper să te mulțumești cu dezamăgirea.
Atunci a fost prima noapte în care l-am visat pe Edward Cullen.
Am nevoie de acceptul părinților de la toată lumea.
Uită-te la tine! Trăiești!
Da, a fost o alarmă falsă.
Voiam să te întreb... Mai e o lună, dar...
Vrei să vii la bal cu mine?
Ce părere ai?
- Despre ce? - Vrei să vii?
La bal. Cu mine.
La bal...
Dansul nu e o idee foarte bună pentru mine.
Am niște treabă în weekendul acela.
Mă duc în Jacksonville în weekend.
Nu poți să te duci în alt weekend?
Nu pot schimba biletul de avion.
Invit-o pe Jessica. Vrea să meargă cu tine.
Hai, trebuie să mergem!
Ce e verdele? E bun. Haide!
Hai!
În celălalt autobuz.
Coji de ouă, resturi de morcov... Îngrășământul e bun.
Bagă acolo, Eric! Foarte bine.
O să fac o ceașcă fierbinte de ceai din îngrășăminte.
Dați-mi mie!
Asta e reciclare în forma ei cea mai simplă. Nu bea!
- Ce e în Jacksonville? - De unde știai?
- Nu mi-ai răspuns la întrebare. - Nici tu, așa că...
- Nici nu mă saluți. - Bună!
Îmi spui cum ai oprit duba?
Da. Am fost cuprins de un val de adrenalină.
E ceva frecvent. Caută pe Google.
Localnici din Florida. Asta e în Jacksonville.
Cel puțin ai grijă pe unde mergi!
Îmi pare rău că sunt nesimțit, dar e mai bine așa.
- Ghici cine m-a invitat la bal! - Cine?
Eram sigură că Mike o să te invite pe tine.
N-o să fie ciudat, nu?
Nu, absolut deloc. Vă potriviți.
Nu-i așa?
Bella, uite! E un vierme.
N-ar trebui să fim prieteni.
Ar fi trebuit să te gândești la asta mai din timp.
De ce n-ai lăsat mașina să mă calce, să scapi de atâta regrete?
- Crezi că regret că te-am salvat? - Văd că da.
- Dar nu știu de ce. - Nu știi nimic.
- Bună! Vii cu noi? - Nu, mașina e plină.
- A sunat mama ta. Iar. - E vina ta.
Nu trebuia să-i spui de accident. Ai terminat?
Da.
Ai dreptate. Mereu a știut să-și facă griji.
Pare diferită. Fericită.
- Phil pare un tip de treabă. - Așa e.
Bine...
Nu, îți trebuie doar mănuși.
De ce te cerți cu mine? Îți trebuie.
- O să te alegi cu degerături. - Nici măcar nu știu.
La Push. Vii?
Ar trebui să știu ce înseamnă asta?
Plaja La Push, în rezervația Quileute. Mergem toți mâine.
- Vin valuri mari. - Eu nu mă dau doar pe internet.
Eric, te-ai ridicat o singură dată și era pe o placă de spumă.
Ne uităm și la balene. Poți veni cu noi.
La Push!
- Vin, dacă nu mai spui asta. - Serios, e aiurea.
Artă comestibilă?
- Bella. - Mulțumesc.
Schimbările tale de toane o să-mi provoace o întindere.
Am spus că e mai bine să nu fim prieteni, nu că nu o să fim.
Ce înseamnă asta?
Că dacă ai fi deșteaptă, ai sta departe de mine.
Să spunem, de dragul discuției, că nu sunt deșteaptă.
- Mi-ai spune adevărul? - Probabil că nu.
Prefer să-ți aud teoriile.
M-am gândit la păianjeni radioactivi, la kriptonită...
Astea sunt chestii de super eroi, nu?
Dacă nu sunt erou? Dacă sunt personajul negativ?
Nu ești. Văd ce încerci să faci,
dar asta e doar ca să ții oamenii la distanță. E o mască.
Nu vrei să ne întâlnim?
Toată lumea merge la plajă. Vino și tu!
Distrează-te!
- Ce plajă? - La Push.
Nu știu...
Te deranjează ceva la plajă?
E prea aglomerată.
Ies în larg.
- Nu știu dacă mai merită. - Am venit până aici.
Cel puțin ies în larg. Sunteți niște țânci!
Am tot crezut că Eric o să mă invite la bal, dar n-o face.
Invită-l tu.
Preia controlul. Ești o femeie puternică, independentă.
- Sunt? - Da.
- Mă închizi? - Da.
- Bella? - Jacob! El e Jacob.
Bună! Ce faceți?
- Mă urmărești? - Ești în rezervația mea.
- Faci surfing? - În niciun caz.
Ar trebui să stați cu Bella.
- Prietenul ei i-a dat plasă. - Ce prieten?
- L-a invitat pe Edward. - Din politețe doar.
Cred că e frumos că l-a invitat. Nimeni nu face asta.
Pentru că e un ciudat din familia Cullen.
Asta așa e.
- Îl cunoașteți? - Frații Cullen nu vin aici.
Ce au vrut să spună prietenii tăi
când au zis "frații Cullen nu vin aici"?
Ai auzit?
N-ar trebui să vorbesc despre asta.
Pot să păstrez un secret.
E o veche poveste de groază.
Vreau s-o aud.
Știai că indienii Quileute se trag din lupi?
- Ce? Lupi adevărați? - Da.
Asta e legenda tribului nostru.
Ce legătură are cu familia Cullen?
Se pare că ei provin din clanul inamic.
Străbunicul meu, căpetenia tribului, l-a găsit vânând pe pământul nostru.
Dar ei susțin altceva, așa că am făcut un tratat cu ei.
Dacă promit să nu calce pe pământurile Quileute,
nu spunem fețelor-palide cine sunt.
- Credeam că abia s-au mutat aici. - Sau s-au întors.
Un șarpe! Stai!
- Ce sunt, de fapt? - E doar o poveste, Bella.
Haide!
"Mama a spus că nu știe să facă o pisică să miaune."
E cineva?
Joe?
Bună!
Frumoasă haină!
Cine sunteți?
Mereu, aceeași întrebare tâmpită.
- "Cine sunteți?" - "Ce vreți?"
"De ce faceți asta?"
James, să nu ne jucăm cu mâncarea.
Legende Quileute
Rezultate pentru căutarea "Legende Quileute"
Nu e aici.
Când e vreme frumoasă, familia Cullen dispare.
Chiulesc?
Nu, doctorul și a Cullen îi duc în drumeții.
Am încercat și eu cu părinții. N-am reușit.
Mă duc la bal cu Eric.
L-am invitat. Am luat controlul.
- Ți-am spus că o să reușești. - Sigur trebuie să pleci din oraș?
Da. E o chestie de familie.
Ar trebui să mergem la cumpărături în Port Angeles,
înainte să dispară rochiile bune.
Port Angeles? Pot să vin și eu?
Da, am nevoie de părerea ta.
- Îmi place asta. - E super.
Dar nu știu ce să zic de chestia cu o bretea.
- Îmi place asta. - Da, îmi plac mărgelele.
Ce părere ai? Levănțica e culoarea mea?
Îmi place. Îmi plăcea și cea roz pal.
Îmi place asta. Îmi scoate sânii în evidență.
- Nu? - Frumos!
- E neplăcut. - E dezgustător.
- Ce părere ai? Da? - Arată super.
Asta ai spus despre ultimele 5 rochii.
- Toate arătau bine. - Nu-ți prea place treaba asta, nu?
Vreau să mă duc la o librărie. Ne vedem la restaurant?
- Sigur? - Da. Vin repede.
Bine.
Are dreptate. Asta arată excelent.
Poftim!
- O seară plăcută! - Mulțumesc.
- Te-am văzut în magazinul de rochii. - Unde fugi?
Uite-o! Ce faci? E prietena mea!
Ce faceți?
Unde te duci?
Hai să bei ceva cu noi.
- Care-i problema? - Nu-i place.
- Ești drăguță. - Nu mă atinge!
Nu mă atinge!
Treci în mașină!
A fost o manevră foarte periculoasă.
Ar trebui să mă întorc și să le rup capetele.
Ba nu.
- Nu știi ce gânduri oribile aveau. - Și tu știi?
Nu e greu de ghicit.
Putem să vorbim despre altceva? Să nu mă mai gândesc să mă întorc.
Ar trebui să-ți pui centura.
Poate că tu ar trebui să ți-o pui.
Bună! Îmi cer scuze.
Unde ai fost? Ți-am lăsat mesaje.
Am așteptat, dar ne era foame, așa că...
Îmi cer scuze că am reținut-o pe Bella de la cină.
Ne-am întâlnit și am stat de vorbă.
Nu, înțelegem. Se întâmplă.
Noi tocmai plecam, așa că...
Vrei să...
Ar trebui să mă asigur că Bella mănâncă ceva.
Dacă vrei. Te duc eu acasă.
- Ce drăguț! - Foarte.
Da, ar trebui să mănânc.
Ne vedem mâine.
- Ravioli cu ciuperci. - Mulțumesc.
Sigur nu vreți nimic?
- Nu, mulțumesc. - Mă anunțați, dacă e cazul.
Chiar nu mănânci?
Nu, țin un regim special.
Trebuie să-mi dai niște răspunsuri.
Da. Nu. Ca să ajungă pe partea cealaltă.
1,772453.
Nu vreau să știu cât e radical din pi.
- Știai asta? - De unde știai unde sunt?
- Nu știam. - Bine...
Nu pleca!
M-ai urmărit?
Simt nevoia să te protejez.
Așa că m-ai urmărit.
Încercam să stau la distanță, dacă nu aveai nevoie de ajutor.
Apoi am auzit ce gândeau gunoaiele alea.
Cum adică, ai auzit ce gândeau?
Citești gânduri?
Pot să citesc gândurile tuturor celor de aici, mai puțin pe ale tale.
Se gândesc la bani, la sex, la bani, la sex, la pisică...
La tine nu simt nimic.
- E frustrant. - Am eu vreo problemă?
Ți-am spus că citesc gânduri, iar tu crezi că ai o problemă.
Ce e?
N-am puterea să mai stau departe de tine.
Atunci n-o face.
Bine, cred că m-am încălzit destul.
Ai mâna rece.
Ce se întâmplă?
Tata e aici. Poți opri?
E mașina tatălui meu.
Ce face aici?
Carlisle, ce se întâmplă?
Waylon Forge a fost găsit într-o barcă, aproape de casa lui.
Tocmai am examinat cadavrul.
A murit?
- Cum? - Atacat de un animal.
Același care l-a ucis pe paznicul din Mason?
- Foarte probabil. - Se apropie de oraș.
Bella, du-te înăuntru! Waylon a fost prietenul tatălui tău.
Bine.
Ne vedem mai târziu.
Tată, îmi pare rău.
Îl știu de 30 de ani.
Nu-ți face griji, o să-l găsim.
Între timp, vreau să ții ăsta la tine.
- Ca să stea tatăl tău liniștit. - Bine.
Hai acasă!
Mască ce-l descrie pe "cel rece".
Cel rece...
Cel rece: Apotampkin
Demonii nopții
Egiptenii: Băutura nemuririi
Dezmembrarea demonului
Morții-vii
Viteză
Forță
Piele rece
Nemuritor
Bea sânge
Ești incredibil de rapid și de puternic.
Ai pielea albă și rece ca gheața.
Ochii tăi își schimbă culoarea.
Uneori vorbești de parcă ai fi din altă epocă.
Nu mănânci și nu bei nimic, nu stai la soare.
- Câți ani ai? - 17.
- De când ai 17 ani? - De ceva vreme.
Știu ce ești.
Spune-o!
Cu voce tare!
Hai!
Vampir.
Te temi?
Nu.
Atunci pune întrebarea cea mai simplă:
- "Ce mâncăm?" - N-o să-mi faci rău.
Unde mergem?
Sus, pe munte, deasupra norilor.
Trebuie să vezi cum arăt în lumina soarelui.
De asta nu ne arătăm la soare.
Oamenii și-ar da seama că suntem diferiți.
Asta sunt eu.
Parcă ar fi diamante.
Ești frumos.
Frumos? Asta e piele de ucigaș.
Sunt un criminal.
Nu cred asta.
Pentru că tu crezi într-o minciună. E un camuflaj.
Sunt cel mai periculos vânător din lume.
Totul la mine te atrage.
Vocea, fața, chiar și mirosul.
De parcă aș avea nevoie de așa ceva.
De parcă mi-ai putea scăpa cu fuga.
De parcă m-ai putea învinge.
Sunt creat să ucid.
- Nu-mi pasă. - Am mai ucis oameni.
Nu contează.
Voiam să te ucid.
Nu mi-am dorit în viața mea să beau sânge de om mai mult ca acum.
- Am încredere în tine. - N-o face.
Sunt aici. Am încredere în tine.
Familia mea... Suntem diferiți de ceilalți ca noi.
Vânăm doar animale.
Am învățat să ne controlăm setea.
Dar tu și mirosul tău...
E ca un drog.
Parcă ești heroina mea personală.
De ce mă urai atât de mult când ne-am cunoscut?
Te uram pentru că mă făceai să te vreau atât de rău.
- Tot nu știu dacă mă pot controla. - Eu știu că poți.
Nu-ți pot citi gândurile. Trebuie să-mi spui tu ce gândești.
Acum mă tem.
Bine.
Nu mă tem de tine.
Mă tem să nu te pierd. Simt că o să dispari.
Nu știi cât timp te-am așteptat.
Leul s-a îndrăgostit de miel.
Ce miel prost!
Ce leu masochist și nebun!
De trei lucruri sunt sigură.
Primul, Edward e vampir.
Al doilea, era o parte în el,
dar nu știam cât de puternică e, care tânjea după sângele meu.
Și al treilea, eram îndrăgostită de el necondiționat și irevocabil.
Monte Carlo? Asta e tema balului nostru?
Jocuri de noroc, smochinguri și Bond. James Bond.
Doamne!
Se holbează toată lumea.
Nu și el. Tocmai s-a uitat.
Încălcăm toate regulile, oricum.
Cum tot o să ajung în iad...
Trebuie să mori ca să ajungi ca tine?
Nu, așa se întâmplă doar cu Carlisle.
El n-ar face asta cuiva care are altă opțiune.
- De când ești așa? - Din 1918.
Atunci m-a găsit Carlisle. Muream de gripă spaniolă.
- Cum era? - Veninul era chinuitor.
Dar ce a făcut el a fost mult mai greu.
Puțini au stăpânirea de sine de a face așa ceva.
- Nu ajungea să te muște? - Nu tocmai.
Când simțim gust de sânge uman, ne apucă o frenezie
și e aproape imposibil să ne oprim.
Dar Carlisle a reușit?
Mai întâi cu mine, apoi cu soția lui, Esme.
Datorită lui nu ucizi oameni?
Nu e singurul motiv.
Nu vreau să fiu un monstru.
Noi ne considerăm vegetarieni,
pentru că supraviețuim doar cu sânge de animale.
Dar e ca și cum un om ar trăi doar cu soia.
Te menține puternic, dar nu ești niciodată satisfăcut.
Nu e ca și cum aș bea sângele tău.
- Alți vampiri l-au ucis pe Waylon? - Da.
Mai sunt și alții. Ne întâlnim din când în când.
Și restul familiei tale poate citi gândurile ca tine?
Nu, doar eu.
Dar Alice poate prevedea viitorul.
Sigur se aștepta la mine.
Viziunile ei sunt subiective. Viitorul se poate schimba mereu.
Poți să te porți omenește? Am vecini!
O să te duc la mine mâine.
Mulțumesc. Stai! Cu familia ta?
- Da. - Și dacă n-o să mă placă?
Îți faci griji că n-o să te accepte, nu că vei fi într-o casă de vampiri?
Mă bucur că te distrez.
- Ce e? - Complicații.
Vin să te iau mâine.
Bună! Ai venit să-ți vizitezi mașina?
- Arată bine, nu mai are îndoitura. - Da.
Am venit să vizităm televizorul.
Primul meci din sezon pentru Mariners.
Și Jacob mă tot bate la cap că vrea să te mai vadă.
- Excelent, tată, mulțumesc. - Eram sincer, fiule.
Vitamina R.
Bine, șefule! Pește de la Harry Clearwater.
- Bravo! - Ai avut noroc în cazul Waylon?
- Nu cred că l-a ucis un animal. - N-am crezut asta nicio clipă.
Dă de veste în rezervații. Să nu lase copiii în păduri.
Bine. Nu vrem să mai aibă și altcineva de suferit, nu?
E incredibil!
E atât de luminos și de spațios!
Te așteptai la sicrie, temnițe și șanțuri?
- Nu la șanțuri. - Nu la șanțuri...
Aici nu trebuie să ne ascundem.
Le-am spus să nu facă asta.
Se adaugă ulei de măsline într-o tigaie de teflon.
Gătiți cu ulei de măsline la foc mediu.
Tai în fâșii...
- E italiancă? - O cheamă Bella.
Sunt sigur că o să-i placă, orice ar fi.
Miroase! Vine omul!
Îți pregătim mâncare italienească.
Bella, ea e Esme. E practic mama mea.
- Bună ziua! - Foarte bine!
Ne-ai dat un motiv să folosim bucătăria pentru prima oară.
Sper că ți-e foame.
- Da. - A mâncat deja.
Perfect...
Știu că nu mâncați, așa că...
Sigur, ai fost foarte drăguță.
Ignor-o pe Rosalie. Și eu o fac.
Da, să ne prefacem că nu e periculos pentru noi toți.
N-aș spune nimic nimănui.
Știe și ea asta.
Problema e că ați apărut în public...
Emmett!
Trebuie să știe.
Toată familia va fi implicată, dacă se sfârșește rău.
Adică dacă eu ajung mâncarea.
Bună, Bella!
- Eu sunt Alice. - Bună!
Ce bine miroși!
Alice, ce...
E în regulă, eu și Bella o să fim prietene foarte bune.
Îmi cer scuze, Jasper e cel mai nou vegetarian.
Îi e un pic mai greu.
Îmi pare bine.
E în regulă, Jasper. N-o să-i faci rău.
- O să-ți arăt și restul casei. - Bine.
Pe curând!
- E drăguță! - Cred că a mers bine.
Fă curat. Acum!
A fost și pentru tine la fel de ciudat ca pentru mine?
Nu știu.
Toci aniversare?
Da, e o glumă a noastră.
Ne înscriem des la școli.
E oribil să repeți liceul la nesfârșit.
Dar cu cât începem mai devreme într-un loc,
cu atât putem sta mai mult.
Asta e camera mea.
- N-ai pat? - Nu. Nu dorm.
- Niciodată? - Nu, deloc.
Ce multă muzică ai!
Ce asculți?
Debussy.
"Clar de Lună" e superbă.
- Ce? - Nu știu să dansez.
Pot să te fac eu.
Nu mi-e frică de tine.
Nu trebuia să spui asta.
Ține-te bine, maimuțico!
- Ai încredere în mine? - Teoretic.
Atunci închide ochii.
Ce?
Nu e adevărat. Așa ceva nu există.
Ba da, în lumea mea.
Stați!
Urme de om.
Arizona, ce faci?
Tu și Cullen... Nu-mi place.
Se uită la tine de parcă ai fi ceva de mâncare.
Poftim platoul vegetarian.
Îmi cer scuze pentru întârziere. Un proiect la biologie...
Ți-am comandat salată de spanac.
Ar trebuie să-ți comanzi și ție data viitoare.
- Las-o mai moale cu friptura. - Sunt sănătos ca un cal.
Băieții vor să știe dacă ați descoperit ceva la râul Queets azi.
Da, o urmă de om. Dar cine a făcut asta a pornit spre est,
așa că preiau cazul șerifii din Kitsap.
- E bine? - Sper să-l prindă repede.
Prietenii tăi te strigă.
E în regulă. Vrei să stai cu ei? Mă culc mai devreme.
Și eu.
Bella, e vineri seară. Mai ieși și tu!
Se pare că puștiul Newton îți zâmbește larg.
Da, e un prieten bun.
Și ceilalți aiuriți din oraș? E interesat cineva de tine?
- Vorbim despre băieți? - Se pare că nu.
Dar te las prea mult singură. Ar trebui să stai cu oameni.
Nu mă deranjează să fiu singură. Semăn cu tatăl meu.
Cum merge cu baseballul?
Phil muncește din greu. E cantonamentul de primăvară.
Căutăm o casă de închiriat, în caz că devine ceva permanent.
Ți-ar plăcea în Jacksonville.
- Da? Îmi place mult în Forks. - Poftim?
- Forks începe să-mi placă. - Să fie și un băiat la mijloc?
Da.
Știam eu! Spune-mi tot! E vreun sportiv? Un rebel?
E deștept?
Putem vorbi mai târziu?
Trebuie să vorbim despre băieți. Te protejezi?
- Cum ai ajuns aici? - Pe geam.
- Faci asta des? - Doar de vreo două luni.
Îmi place să te privesc dormind. E fascinant.
Vreau să încerc un lucru.
Nu te mișca.
Oprește-te!
Îmi cer scuze!
Sunt mai puternic decât credeam.
Aș vrea să pot spune același lucru despre mine.
Nu pot să-mi pierd controlul cu tine.
Nu pleca!
- Ți-am adus încă una. - Mulțumesc.
- Am întâlnire cu Edward Cullen. - E cam mare pentru tine.
Nu, suntem amândoi în clasa a XI-a.
Credeam că-ți place familia Cullen.
Și eu credeam că nu-ți plac băieții din oraș.
Edward nu locuiește în oraș, practic.
- E la ușă. - Da?
Da, voia să te cunoască. Oficial.
Bine, adu-l încoace!
Poți să fii drăguț? E important pentru mine.
Domnule căpitan Swan... Voiam să mă prezint oficial.
- Sunt Edward Cullen. - Salut, Edward!
Bella n-o să stea prea mult plecată în seara asta.
O să joace baseball cu familia mea.
- Baseball? - Da, ăsta e planul.
Bella o să joace baseball? Mult succes!
O să am grijă de ea, promit.
- Mai ai sprayul lacrimogen? - Da, tată.
De când joacă vampirii baseball?
E distracția preferată a americanilor și vine o furtună.
Doar acum putem juca. O să vezi de ce.
Bună!
Mă bucur că ai venit. Ne trebuie un arbitru.
- Crede că trișăm. - Știu sigur că trișați!
- Tu iei deciziile. - Bine.
E timpul.
Acum înțeleg de ce aveți nevoie de tunete.
- E eseu, nu? - Edward e foarte rapid.
- Ești eliminată! - Afară!
Haide, e doar un joc.
Fii cuminte!
Ce faci?
Maimuțoiul meu.
Terminați!
Plecau, dar ne-au auzit.
- Hai! - Prea târziu.
Desfă-ți părul.
De parcă asta ar ajuta.
Îi simt mirosul din celălalt capăt al terenului.
Nu trebuia să te aduc aici. Îmi pare rău.
- Ce? - Taci și stai în spatele meu.
- Cred că îți aparține. - Mulțumesc.
Eu sunt Laurent. Ei sunt Victoria și James.
Carlisle. Asta e familia mea.
Bună!
Mă tem că vânătoarea voastră ne face probleme.
Scuzele noastre.
- Nu știam că teritoriul e ocupat. - Da, locuim în apropiere.
Serios?
Nu vă vom mai face probleme. Eram în trecere.
Oamenii ne urmăreau, dar i-am condus spre est.
Sunteți în siguranță.
Excelent!
Vă mai trebuie 3 jucători?
Doar o partidă!
Sigur, de ce nu?
Câțiva dintre noi pleacă. Îi puteți înlocui. Voi, primii.
Am o aruncare cu efect tare de tot.
Cred că o să-i facem față.
Mai vedem...
Ai adus o gustare.
Un om?
Fata e cu noi. E mai bine să plecați.
Văd că meciul s-a încheiat. Noi plecăm.
James.
Ia-o pe Bella de aici. Du-te!
Gata, e în regulă.
Acum mă vrea pe mine?
James e căutător de urme, vânătoarea e obsesia lui.
L-am citit gândurile. Reacția mea de pe teren l-a pus în mișcare.
- N-o să se oprească. - Ce facem?
Trebuie să-l ucidem. Să-l facem bucăți și să-i dăm foc.
- Unde mergem? - Departe de Forks.
O să luăm feribotul spre Vancouver.
Trebuie să mă duc acasă. Acum! Du-mă acasă.
Nu se poate. O să-ți descopere mirosul.
E primul loc în care o să caute.
- Dar tata e acolo! - Nu contează!
Ba da. Poate muri din cauza noastră.
Lasă-mă să te iau de aici mai întâi.
E tata! Trebuie să ne întoarcem!
O să găsim o modalitate de a scăpa de el.
Dar trebuie să facem ceva.
Edward, am spus să mă lași.
- Nu face asta, te rog! - S-a terminat. Dă-te jos!
- Bella? Ce se întâmplă? - Trebuie să plec de aici.
- Bella? - Ce o să-i spun?
Nu pot să-l rănesc.
- Ce se întâmplă? - Trebuie!
Mă găsești la mașină.
- Ți-a făcut ceva? - Nu.
- S-a despărțit de tine? - Nu, eu m-am despărțit de el.
- Credeam că-ți place. - Da, de asta trebuie să plec.
Nu vreau așa ceva. Trebuie să plec acasă.
Acasă? Mama ta nu e în Phoenix.
O să se întoarcă. O sun de pe drum.
Nu pleci cu mașina acum! Culcă-te și te mai gândești.
Dacă mai ai chef să pleci dimineață, te duc eu la aeroport.
Nu, vreau să conduc. O să am timp să mă gândesc.
Dacă obosesc rău, opresc la un motel, promit.
Știu că nu sunt o companie prea plăcută, dar pot schimba asta.
Putem să facem mai multe împreună.
Ce anume? Să ne uităm la baseball la televizorul cu ecran plat?
Să mâncăm la restaurant seara? Friptură și plăcintă?
Tată, așa trăiești tu. Nu e de mine.
Bella, abia te-am recăpătat!
Dacă nu plec acum, o să rămân aici, ca mama.
Tatăl tău o să te ierte.
De ce nu mă lași pe mine să conduc?
Ba nu. Să-i fi văzut fața!
L-am spus ce a spus și mama când l-a părăsit.
Doar așa te-ar fi lăsat să pleci.
Nu te gândi la el acum. E în siguranță.
Vânătorul o să ne urmărească pe noi.
E doar Emmett.
Alice e în mașina din spatele nostru.
Stai!
A venit să ne avertizeze în legătură cu James.
Nu e lupta mea. M-am săturat de jocurile lui,
dar are simțuri incredibile. E letal.
N-am mai văzut unul ca el în cei 300 de ani de viață ai mei.
Iar femeia, Victoria... N-o subestima.
Am mai luptat cu cei ca noi.
- Nu sunt ușor de ucis. - Dar nu e imposibil.
O să-l facem bucăți și o să-l ardem.
Nu-mi place ideea de a ucide altă creatură,
chiar și una sadică, precum James.
Dacă omoară el pe unul dintre noi înainte?
O duc pe Bella în Sud. Puteți alunga vânătorul de aici?
Nu, Edward. James știe că n-ai abandona-o pe Bella.
- Te-ar urmări pe tine. - Mă duc eu cu Bella.
Eu și Jasper o ducem spre sud. O să am grijă de ea.
Poți să-ți păstrezi gândurile pentru tine?
Da.
Rosalie, Esme, puneți-vă astea, ca să simtă mirosul Bellei.
De ce? Ce-mi pasă mie de ea?
Rosalie, Bella e cu Edward. Face parte din familie.
Iar noi ne apărăm familia.
Doamne! Dacă se întâmplă ceva, jur că...
N-o să se întâmple nimic. Noi suntem 7, ei sunt 2.
După ce se va termina, o să vin după tine.
- Da. - Bella, ești viața mea.
Bună, mamă! Tot eu sunt.
Cred că ți s-a terminat bateria la telefon.
Nu mai sunt în Forks, dar este în regulă. Îți explic mai târziu.
Rosalie, marchează copacul.
E bine.
Ce e?
Ce vezi?
Și-a dat seama.
Vânătorul a schimbat traseul.
- Unde o să-l ducă? - Într-o cameră plină de oglinzi.
Edward spunea că viziunile nu sunt mereu precise.
Vede ce fac oamenii dacă își mențin traseul.
Dacă se răzgândesc, viziunea se schimbă.
Deci vânătorul va ajunge acum într-o sală de balet?
- Ai fost aici? - Am luat lecții în copilărie.
Școala la care am învățat avea o boltă ca asta.
- Ai învățat în Phoenix? - Da.
- Te simți bine? - Nu știm unde e vânătorul.
Femeia e încă în zonă.
Rosalie și Esme se întorc la Forks, să-l apere pe tatăl tău.
Eu vin să te iau, apoi o să mergem undeva singuri.
Ceilalți vor continua vânătoarea.
O să fac orice ca să fii iar în siguranță.
Sună de acasă
Mamă, mă bucur că ai primit mesajul. Ce cauți acasă?
- Bella? Unde ești? - Liniștește-te, totul e în regulă.
- Bella l - Îți explic mai târziu.
Liceul Forks. Nu apără prea bine intimitatea elevilor.
A fost foarte ușor ca Victoria să-ți găsească adresa anterioară.
Ai o casă frumoasă.
Eram pregătit să te aștept, dar a venit mama ta,
după ce a primit un telefon îngrijorat de la tatăl tău.
Totul s-a rezolvat frumos.
- Stai l - Nu te atinge de ea!
Încă o mai poți s-o salvezi.
Dar va trebui să de îndepărtezi de prietenii tăi.
Poți face asta?
Unde ne întâlnim?
La fosta ta sală de balet e bine?
O să-mi dau seama dacă vil cu cineva.
Biata mămică va plăti pentru greșeala asta.
Nu m-am gândit niciodată la cum voi muri,
dar să mori în locul cuiva drag pare un mod foarte bun.
Nu pot să regret decizille care m-au adus față-n față cu moartea.
M-au adus și la Edward.
Bella? Unde ești?
Mamă!
Aici erai. Ce faci acolo?
Toată lumea râde de tine.
- Ești o dansatoare minunată. - Mamă, sunt slabă l
Ba nu.
Asta e partea mea preferată.
Erai un copil încăpățânat, nu?
- Ea nu e aici. - Nu.
Îmi pare rău, dar mi-ai ușurat mult sarcina.
Pentru a face lucrurile mai distractive,
o să fac un filmuleț cu timpul petrecut împreună.
Am împrumutat asta din casa ta. Sper că nu te superi. Bine.
Și...
Acțiune!
Asta o să-i frângă inima lui Edward.
Edward n-are nicio legătură cu asta.
Ba da.
Furia lui va face ca vânătoarea să fie mai interesantă
decât tentativa lui penibilă de a te apăra.
Să continuăm!
Foarte frumos! Ce dinamică vizuală!
Îmi aleg bine scena.
Păcat că n-a avut puterea să te transforme.
Te-a lăsat sub forma fragilă de om.
E crud, sincer să fiu.
Spune-i lui Edward cât de mult doare.
Spune-i să te răzbune. Haide!
- Edward, nu! - Spune-i!
Ești singur pentru că ești mai rapid decât ceilalți.
Dar nu și mai puternic.
Sunt destul de puternic ca să te ucid.
Îmi pare rău.
- Bella, e în regulă. - Fiule!
Ajunge! Nu uita cine ești.
- Bella are nevoie de tine. - E în regulă.
Doamne!
Carlisle? Sângele ei...
- Frații tăi vor avea grijă de el. - Îl țin eu.
- Fă focul! - Folosește scândurile.
Alice!
Pleacă!
Artera femurală a fost retezată. Pierde prea mult sânge.
- Îmi frige capul. - De la venin.
Trebuie să alegi. Lași schimbarea să aibă loc?
Nu.
- Se va întâmpla, am văzut-o. - Nu e obligatoriu să fie așa.
Încă mai are hemoragie.
Alice, fă un garou cu cureaua ta.
- Carlisle, ce altă opțiune mai am? - Leag-o deasupra mâinilor mele.
Carlisle?
Pleacă!
Încearcă să scoți veninul.
- Știi că nu mă voi putea opri. - Găsește forța în tine.
Alege! Mai are doar câteva minute.
O să alung durerea.
O s-o alung.
Edward, oprește-te! Sângele ei e curat. O omori.
Edward.
Oprește-te!
Găsește voința!
Moartea e liniștitoare. Ușoară.
Viața e mai grea.
Bella?
Iubito!
Bella.
- Mamă? - Bună!
Unde e? Unde e Edward?
Doarme. Nu pleacă niciodată.
Tatăl tău e la bufet.
- Ce s-a întâmplat? - Când ai căzut, ți-ai rupt piciorul.
Ai pierdut mult sânge. Nu-ți amintești nimic?
Edward a venit cu tatăl lui.
Au vrut să te convingă să te întorci la Forks.
Ai fost la ei la hotel, apoi te-ai împiedicat
și ai căzut pe scări două etaje. Ai trecut printr-o fereastră!
- Tipic pentru mine. - Îmi pare rău.
E Phil. Își face griji pentru tine.
- Trimiți mesaje? - Da, în sfârșit.
I-am spus să rămână în Florida. O să-ți placă în Jacksonville.
E soare în fiecare zi, am găsit o căsuță frumoasă, ai propria baie.
- Vreau să rămân în Forks. - Poftim?
- Vreau să stau în Forks. - Bine, dar mai vorbim despre asta.
Vrei să-l chemi pe tata?
Trebuie să vorbesc cu el, să-mi cer scuze.
Bine, mă duc să-l chem.
- Aduc și o asistentă. - Bine.
Ce s-a întâmplat? Unde e James?
Ne-am ocupat de el.
Femeia, Victoria, a fugit.
- Sunt în viață datorită ție. - Nu, ești aici din cauza mea.
Partea cea mai urâtă e...
- Credeam că n-o să mă pot opri. - Dar te-ai oprit.
Trebuie să te duci în Jacksonville, să nu-ți mai fac rău.
Ce?
Ești... Nu!
Nici nu știu ce vrei să spui.
De ce vrei să plec? Nu te pot părăsi.
- Știu. - Nu putem fi despărțiți.
- Sunt aici. - Nu mă părăsi!
Aici sunt.
Nu-mi poți vorbi așa. Niciodată!
Unde altundeva să mă duc?
Alice mi-a împrumutat rochia. Ghipsul e...
Ești perfectă!
Am eu grijă de ea, căpitane Swan.
Am mai auzit asta.
Bells... Ți-am mai pus un spray lacrimogen în geantă.
Tată...
Și...
- Arăți minunat. - Mulțumesc.
Pa!
Vin imediat.
- Bella. - Jacob? Bună!
- Frumos! - Și tu arăți bine.
Vii neinvitat la bal? Ai pe cineva?
Nu.
Tata m-a plătit să vin să vorbesc cu tine.
- 20 de dolari. - Să te aud!
Să nu te superi. Vrea să te desparți de prietenul tău.
A spus: "O să te urmărim."
- Spune-i că-i mulțumesc. - Bine.
Și să-ți dea banii.
Dă-mi voie să te ajut.
Jacob, de aici mă descurc eu.
Ne mai vedem, Bella.
Te las singură două minute și te înconjoară lupii.
Nu pot să cred că mă obligi să fac asta.
Zâmbește!
Chiar vrei să mă omori!
Balul e un ritual de trecere foarte important.
Nu voiam să ratezi nimic.
Bella, bună!
- Vrei să mergem? - Da.
Ceva mai lent.
- Dansăm? - Vorbești serios?
De ce nu?
- Vezi? Dansezi. - La bal.
De ce m-ai salvat?
Dacă lăsai veninul să se împrăștie, puteam fi ca tine.
Nu știi ce spui.
- Nu vrei să fii așa. - Te vreau pe tine. Pe vecie.
N-o să-ți distrug eu viața.
Deja sunt pe moarte. Fiecare secundă mă apropie de sfârșit.
- Îmbătrânesc. - Așa e firesc.
Alice spunea că m-a văzut ca tine.
- Am auzit-o. - Viziunile ei se schimbă.
Da, în funcție de ce hotărăsc oamenii.
Am decis.
Asta visezi? Să devii un monstru?
- Visez să fiu cu tine pe vecie. - Pe vecie?
Și acum ești pregătită?
Da.
Nu ajunge să ai o viață lungă și fericită cu mine?
Ba da. Deocamdată.
Nimeni nu cedează în seara asta,
iar eu nu mă las învinsă.
Știu ce vreau.
SubRip by XRAiN